5.9	Maa- ja veealadel kehtivad piirangud
Riikliku kaitse all oleva kultuurimälestise ja muinsuskaitsealaga seotud piirangud
Alus: 	Muinsuskaitseseadus (RT I 2002, 27, 153; 47, 297; 53, 336; 63,
387; 2004, 25, 171)
Haapsalu vanalinna muinsuskaitseala põhimäärus (RT I, 28.07.2005, 42, 340)

Haapsalu vanalinn võeti muinsuskaitsealana kaitse alla 1973. aastal. Kaitseala piire, nime ja tingumusi on kahel korral muudetud ja uuesti kehtestatud. Viimati korrigeeriti muinsuskaitseala tingimusi 2005. aastal. Muinsuskaitseseaduse §15 tuginev Haapsalu vanalinna muinsuskaitse põhimäärus kehtestati Vabariigi Valitsuse 14. juuli 2005. a määrusega nr 181 (RTI, 28.07.2005, 42, 340) 

Muinsuskaitseala hõlmab ala, mis piirneb Haapsalu Tagalahe rannajoonega, Vee 19 krundi idapiiri mõttelise pikendusega põhja suunas rannajooneni, Vee 19 krundi ida- ja lõunapiiriga, Vee tänavaga Vee 19 krundi edelanurgast kuni Vaba tänavani, Vaba tänavaga, Mihkli tänavaga, Lahe tänavaga kuni ristumiseni Väike-Lossi tänavaga, Väike-Lossi tänavaga kuni ristumiseni Suur-Lossi tänavaga, Suur-Lossi tänavaga kuni ristumiseni Neidude tänavaga, Neidude tänavaga, Suur-Mere tänavaga Neidude tänavast põhja suunas ja selle mõttelise pikendusega Haapsalu Tagalahe rannajooneni. 

Muinsuskaitseala kaitsevöönd koosneb muinsuskaitsealaga külgnevatest aladest, mis väljastpoolt piirnevad Eeslahe ja Tagalahe (Haapsalu lahe) rannajoonega (hõlmates kogu holmide ala), Aia tänava mõttelise pikendusega Haapsalu Tagalahe rannajooneni, Aia tänavaga, Metsa tänavaga Aia tänavast Uue tänavani, Uue tänavaga, Posti tänavaga Uuest tänavast kuni F. R. Kreutzwaldi tänavani, F. R. Kreutzwaldi tänavaga, Kalda tänavaga F. R. Kreutzwaldi tänava ja Kalda 28 krundi põhjapiiri vahel, Kalda 28 krundi põhjapiiri ja selle mõttelise pikendusega Haapsalu Eeslahe rannajooneni vastavalt muinsuskaitseala plaanile. (vt joon nr  )

Haapsalu raudteejaama hooneteansambli kaitseks on moodustatud ühine kaitsevöönd Kultuuriministri 07. juuli 2004. a käskkirjaga nr. 131 (RTL 2004, 97, 1555)

Kaitse all olevate kinnismälestiste ja muinsuskaitsealade loend on esitatud Üldplaneeringu lisas nr ja kantud teemakaardile nr ning Üldplaneeringu põhijoonisele.

Kinnismälestise kaitseks kehtestatakse kaitsevöönd. Kaitsevööndiks on 50 m laiune maa-ala mälestise väliskontuurist või piirist arvates, kui mälestiseks tunnistamise õigusaktis ei ole ette nähtud teisiti. Muinsuskaitsealal paiknevatele kinnismälestistele kaitsevööndit ei kehtestata.
Muinsuskaitseameti ning linnavalitsuse loata on kinnismälestisel ja muinsuskaitsealal keelatud järgmised tegevused: 
konserveerimine, restaureerimine ja remont; 
ehitamine, sealhulgas ehitise laiendamine juurde-, peale- või allaehitamise teel, ning lammutamine; 
katusealuse väljaehitamine ning kangialuse ja õuede kinni- ja täisehitamine; 
ajalooliselt väljakujunenud tänavatevõrgu, ehitusjoone ja kruntide (kinnistute) piiride muutmine ning kruntimine; 
krundi või kinnistu maakasutuse sihtotstarbe muutmine; 
katusemaastiku, ehitiste fassaadide, sealhulgas uste, akende, treppide, väravate jms muutmine; 
ehitisele seda kahjustavate või selle ilmet muutvate objektide, nagu reklaami ja info paigaldamine ning katusele tehnilise seadme paigaldamine, samuti muul viisil mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise ilme muutmine ja ehitusdetailide ümberpaigutamine; 
siseruumis avatud detailide, ehituselementide ja -konstruktsioonide algsest asukohast eemaldamine, katmine või nende muul viisil rikkumine; 
algupärasest erinevate ja algupäraseid matkivate ehitusmaterjalide kasutamine; 
teede, trasside ja võrkude rajamine ning remontimine; 
haljastus-, raie- ja kaevetööd, maaharimine ja õue ümberkujundamine; 
teisaldatavate äriotstarbeliste objektide (kiosk, müügipaviljon, välikohvik vms), valgustuse, tehnovõrkude ja -rajatiste ning reklaami paigaldamine. 

Muinsuskaitseala kaitsevööndis kehtivad kitsendused:
Muinsuskaitseala kaitsevööndi hoonestamisel tuleb vältida järske kontraste hoonestuse mastaapsuses muinsuskaitsealal ja vahetult selle piiri ääres ning tagada vanalinna silueti vaadeldavus olulistest vaatepunktidest linnas, vanalinnasuunalistelt tänavatelt ja merelt. 

Muinsuskaitseameti loata on muinsuskaitseala kaitsevööndis keelatud:
püstitada välismõõtmete tõttu muinsuskaitseala oluliste vertikaalsete dominantide vaadeldavust häirivaid või olulisi kaugvaateid muinsuskaitsealale varjavaid ehitisi;
püstitada muinsuskaitseala välispiirile välismõõtmetelt või ehitusmahult muinsuskaitseala või tema välispiiriga vahetult külgneva hoonestuse suhtes mastaapidelt mittesobivaid ehitisi;
paigaldada olulistele vaatesuundadele vanalinnale avanevaid vaateid katvaid või oluliselt varjavaid reklaame, tehnilisi rajatisi või muid konstruktsioone. 

Avalik-õigusliku juriidilise isiku omandis oleval kinnisasjal asuva kinnismälestise juurde on igaühel vaba juurdepääs. 
Eraõiguslik isik, kelle kinnisasjal mälestis asub või kelle kinnisasja tavakohane juurdepääsutee mälestiseni viib, peab tagama igaühe vaba läbipääsu mälestiseni päikesetõusust loojanguni. 
Mälestiseks olevasse ehitisse või selle õue pääseb omaniku või valdaja lubatud ajal ja korras.

Haapsalu Üldplaneeringus on tehtud ettepanek võtta riikliku kaitse alla Vaba tn 3 (klassitsistlik suvemõisa hoone 1830. a, nn De la Gardie loss) ja Suur-Lossi 17 (19. saj lõpust pärinev, rohke puitpitsiga dekoreeritud puitelamu). Mõlemad objektid asuvad Haapsalu muinsuskaitseala kaitsevööndis.

Riiklikult kaitstavate loodusobjektide piirangud
Alus: Looduskaitseseadus (RT I 2004, 38, 258)
Haapsalu linnas on looduskaitse all:
Paralepa ja Pullapää mets (Haapsalu linn ja Ridala vald) 
Asukoht - Haapsalu mk. kv.66-70  
Kaitsealatüüp - puistu 
Kaitsmise kord - piiranguvöönd 
Kaitse alla võtmise kpv - 21.11.1984 
Valitseja - Läänemaa KKT 
Pindala - 211 ha

Paralepa rändrahn (Peetrikivi) (Haapsalu linn)
Kirjeldus - Rabakivigraniit (Läänemaa KKT, 2002) Mõõtmed: 7,6 x 6,7 x 2,0 m, üm 15,5 m. (H. Viiding, 1986) P= 6.2 m, L= 4.5 m, H= 1.9 m, Ü= 16.7 m. 
Asukoht -  Haapsalu mk.kv.67 Ungru tee ääres.  

Haapsalu lossipark (Haapsalu linn)
Kaitsealuse Haapsalu lossipargi piir kulgeb mööda katastriüksuse Linnus, kat tunnus 18301:005:0017 piiri. 
Iseloomustus - Pargis kasvab Eesti kõrgeim läänepärn. H= 34,5 m. (H. Sander 1998; Eesti põlispuud).  
Kaitsealatüüp - kaitsealune park 
Kaitsmise kord - piiranguvöönd 
Kaitse all alates 5.06.1959 
Valitseja - Läänemaa KKT 
Pindala - 4,3 ha
Maastikulised väärtused - park
Natura 2000 ala
Lossipark – kuulub Väinamere loodusala alla, kood – EE0040002

Looduskaitsealuse üksikobjekti kaitse alla võtmisega moodustub selle ümber kuni 50 m kauguseni piiranguvöönd, kui kaitse-eeskirjaga ei ole sätitud teisiti.
Pargi kaitse eesmärk on ajalooliselt kujunenud planeeringu, dendroloogiliselt, kultuurilooliselt, ökoloogiliselt, esteetiliselt ja puhkemajanduslikult väärtusliku puistu ning pargi- ja aiakunsti hinnaliste kujunduselementide säilitamine koos edasise kasutamise ja arendamise suunamisega. Pargi maa-ala on piiranguvöönd.

Pargi valitseja nõusolekuta on pargis keelatud:
katastriüksuse kõlvikute piiride ja pindala muutmine;
maakorralduskava kinnitamine;
metsamajandamiskava väljastamine;
detail- ja üldplaneeringu kehtestamine;
projekteerimistingimuste andmine;
uute maaparandussüsteemide rajamine;
puhtpuistute kujundamine;
veekogude veetaseme muutmine;
teede, õhuliinide ja muude kommunikatsioonide rajamine;
uute ehitiste püstitamine;
väetiste ja mürkkemikaalide kasutamine.

Pargis on keelatud maavarade ja maa-ainese kaevandamine ja jäätmete ladustamine.

Hoiualade võrgustikust tulenevad piirangud
Alus: Säästva arengu seadus (RT I 1995, 31, 384; 1997, 48, 772;
1999, 29, 398; 2000, 54, 348); Looduskaitseseadus (RT I 2004, 38, 258); Vabariigi Valitsuse 04.03.1997. a määrus nr 48, Rahvusvahelise tähtsusega märgalade, eriti veelindude elupaikade konventsiooni täitmise riiklik programm (RT I 1997, 18, 303). Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustik koosneb Eestis:
linnualadest, millest Eesti riik on Euroopa Komisjoni teavitanud EÜ Nõukogu direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitsest (EÜT L 103, 25.04.1979, lk 1-18) kohaselt;
aladest, millel on EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitsest kohaselt Euroopa Komisjoni seisukohast üleeuroopaline tähtsus.

Natura 2000 ala kaitse eesmärk määratakse kindlaks, lähtudes ala tähtsusest EÜ Nõukogu direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitsest I lisas nimetatud linnuliikide või selles nimetamata rändlinnuliikide või EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitsest I lisas nimetatud looduslike või poollooduslike elupaigatüüpide või II lisas nimetatud liikide soodsa seisundi säilitamise või taastamise jaoks, samuti lähtudes Natura 2000 võrgustiku terviklikkuse saavutamise vajadusest ning silmas pidades ala degradeerumis- ja hävimisohtu.
Natura 2000 nime kandev üle-euroopaline loodus- ja linnuhoiualade võrgustik on loomisel selleks, et kaitsta Euroopa väärtuslikke ja ohustatud looma-, linnu- ja taimeliike ning nende elupaiku ja kasvukohti.

Haapsalu linnas on Natura 2000 ala Lossipark, kuna seal elavad nahkhiired – tiigilendlased.

Hoiualal tuleb vältida elupaikade saastumist ja nahkhiirte häirimist, kuivõrd see on oluline liigi säilimisele. Kõik ülejäänud tegevused on lubatud.

Veekaitsevööndid ja veekogu äärsed ehituskeelualad
Alus: 	Looduskaitseseadus (RT I 2004, 38, 258); 
Veeseadus (RT I 1994, 40, 655; 1996, 13, 241, 240; 1998, 2, 47; 61, 987; 1999, 10, 155; 54, 583; 95, 843; 2001, 7, 19; 42, 234; 50, 283; 94, 577; 2002, 1, 1; 61, 375; 63, 387; 2003, 13, 64; 26, 156; 51, 352; 2004, 28, 190; 38, 258; 2005, 15, 87; 37, 280)

Kallas on merd, järve, jõge, veehoidlat, oja, allikat või maaparandussüsteemi eesvoolu ääristav ja erinõuete kohaselt kasutatav maismaavöönd, mida kaitstakse käesoleva seadusega. Läänemere, Peipsi järve, Lämmijärve, Pihkva järve ja Võrtsjärve kaldaid nimetatakse rannaks.
Ranna ja kalda kasutamise kitsendused on Looduskaitseseadusest tulenevalt:
ranna või kalda piiranguvöönd
ranna või kalda ehituskeeluvöönd
… Veeseadusest tulenevalt:
ranna või kalda veekaitsevöönd
avalik kallasrada 

Kallasraja, veekaitsevööndi, ranna või kalda piiranguvööndi ja ehituskeeluala lähtejooneks on katastriplaanile kantud ranna- või kaldajoon. Haapsalus on sellisteks veekogudeks Haapsalu laht, Randsalu oja ja Ungru oja.
Looduskaitseseaduse kohane ehituskeelu vööndi laius Haapsalu linnas mererannal on 50 meetrit ja piiranguvööndi laius 200m rannajoonest. Kallasraja laius on: laevatatavatel veekogudel 10 meetrit ja teistel veekogudel 4 meetrit.
Ranna piiranguvööndis asuval metsamaal kehtib ehituskeeld kogu piiranguvööndi ulatuses.

Lisaks mererannale on piiranguvööndid ja ehituskeelualad ka kolmel Haapsalut läbival ojal:
Jaama oja ( Asuküla pkr) – valgala 37,2 km2
Randsalu oja (Kaevaniidu pkr ) – valgala 12,3 km2
Ungru oja – valgala 6,2 km2
Vooluvete piiranguvööndi ulatus sõltub nende valgalade suurusest. Üle 25 ruutkilomeetri suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi peakraavil (pkr) on piiranguvööndi laius100 meetrit; alla 25 ruutkilomeetrise valgalaga jõel, ojal, peakraavil 50 m. Ehituskeeluvööndi laius on vastavalt 50 ja 25 m.

Ranna või kalda ehituskeeluvööndis on uute hoonete ja rajatiste ehitamine keelatud.
Ehituskeeld ei laiene:
ranna kindlustusrajatisele
supelranna teenindamiseks vajalikule rajatisele
maaparandussüsteemile, välja arvatud poldrile
olemasoleva ehitise esmakordsele juurdeehitisele juhul, kui juurdeehitise maht on väiksem kui üks kolmandik olemasoleva ehitise kubatuurist
piirdeaedadele. 
 
Ehituskeeld ei laiene kehtestatud detailplaneeringuga või kehtestatud üldplaneeringuga kavandatud:
pinnavee veehaarde ehitisele
sadamaehitisele ja veeliiklusrajatisele
ranna kindlustusrajatisele
hüdrograafiateenistuse ja seirejaama ehitisele
kalakasvatusehitisele
riigikaitse, piirivalve ja päästeteenistuse ehitisele
tiheasustusala ehituskeeluvööndis varem väljakujunenud ehitusjoonest maismaa suunas olemasolevate ehitiste vahele uue ehitise püstitamisele
tehnovõrgule ja –rajatisele
sillale
avalikult kasutatavale teele ja tänavale.
 
Lautrit ja paadisilda tohib rannale või kaldale rajada, kui see ei ole vastuolus ranna ja kalda kaitse eesmärkidega.

Vee kaitsmiseks hajureostuse eest ja veekogu kallaste uhtumise vältimiseks moodustatakse veekogu kaldaalal veekaitsevöönd.
Veekaitsevööndi laiuseks mererannas on 20 m.

Üleujutuste piir Haapsalu linnas
Haapsalus esineb üldise Läänemere kõrge veetaseme ja läänetormide korral üleujutusi, maksimaalselt on veetase ulatunud kahe meetrini üle Kroonlinna nulltaseme. Mainitule lähedase tasemeni küündis merevesi 20. sajandil neljal korral. 9. jaanuari 2005. a üleujutuste piir on kantud  üldplaneeringu joonistele. 
Üleujutavatel rannaaladel ei tohiks uute elamute esimese korruse põrand olla madalamal, kui 2,2 m merepinnast, vältimaks võimalike üleujutustega kaasnevaid kahjusid.

Ettepanek ranna ehituskeeluala vähendamiseks:
Haapsalus kui mereäärses linnas on traditsiooniliselt hoonestusala ulatunud veepiirini. Kuna siinne maapind kerkib umbes 2mm aastas on hoonestusala sajandite jooksul laienenud. Haapsalu vanalinna tänavad moodustavad puu kasvuringidele sarnaseid kaari, rööbitiselt rannajoonega. Vanalinna osas on rannaäärsete hoonete kaugus  merest 20 - 30 m. Lähtudes Haapsalu vanalinna tavapärasest hoonestusmustrist on üldplaneeringus tehtud ettepanek vähendada ranna ja Jaama oja kalda ehituskeeluala 20 meetrini. Täpsem ehituskeeluala ulatus on kantud joonisele.

Nõuded supelrannale 
Alus: Vabariigi Valitsuse 25.07.2000. a, määrus nr 247, Tervisekaitsenõuded supel-rannale ja suplusveele (RT I 2000, 64, 407). 

Veekogu või selle osa, mille ääres on asutatud supelrand või kavandatakse seda asutada, peab kuuluma vähemalt heasse pinnaveekogu kvaliteediklassi. Supelranna asutamine, kasutamine ja korrashoid ei tohi otseselt ega kaudselt põhjustada suplusveena kasutatava pinnaveekogu kvaliteediklassi halvenemist. Heitvee suubla ei tohi olla supelranna territooriumile ja selle välispiirile lähemal kui 200 m. Veekogu osa, mille ääres on supelrand, peab olema liivase või kruusase põhjaga, lauge, ilma järsakute, aukude ja teravate kivideta ning vaba mudast ja ujumist segavast taimestikust. Veekogu osas ei tohi olla allikaid, vee sügavus supelranna üldkasutatavas osas ei tohi ületada 1,8 m ning lastele ettenähtud osas 0,7 m. Suplemiseks ja ujumiseks kasutatav veekogu osa peab olema eraldatud hoiatusmärkidega.
Supelranna koormuse kavandamisel arvestatakse vähemalt 4 m2 maismaa pindala ühe kasutaja kohta (lastele vähemalt 3 m2).
Purjelaudu, purje-, sõude- ja mootorpaate, kaatreid ning skuutreid, välja arvatud vetelpäästeteenistuse veesõidukid, tohib kasutada mitte lähemal kui 150 m suplemiseks ja ujumiseks eraldatud veekogu osast ja see piir peab olema tähistatud hoiatusmärkidega. Toitlustus-, kaubandus-, teenindusehitised, samuti käimlad peavad asuma vähemalt 100 m kaugusel veepiirist. Autode parkimisplats peab asuma vähemalt 50 m kaugusel supelranna puhkealast, kuid mitte lähemal kui 100 m veepiirist. Supelranna puhkeala ja parkimisplatsi vahel peab olema kõrghaljastus.
Supelrannas peavad olema järgmised hooned, rajatised ja seadmed:
hoone või ruumid vetelpääste valvepersonalile;
riietuskabiinid minimaalse tihedusega üks kabiin supelranna 2500 m2 kohta;
joogiveekraanid, millest saadava vee kvaliteet vastab kehtivatele nõuetele;
dušš – merevee ja vetikarikka järvevee piirkondades;
eraldi käimlad meestele ja naistele, vähemalt üks käimlakoht supelranna 200 kasutaja kohta;
prügiurnid ja -konteinerid, kusjuures prügiurnid paigutatakse veepiirist 5–10 m kaugusele minimaalse tihedusega üks prügiurn 1600 m2 supelranna maismaapindala kohta. Konteinerid paigutatakse veepiirist vähemalt 100 m kaugusele ning neid peab olema vähemalt üks 4000 m2 supelranna maismaapindala kohta.
Hooned ja rajatised peavad olema projekteeritud ning ehitatud liikumispuuetega inimeste vajadusi arvestades.

Tänavamaa piirangud
Alus:	Teeseadus (RT I 1999, 26, 377), 
Linnatänavad (EPN 17, ET-1 0315-0216; 0315-0217; 0315-0218; 0315-0219);
Teede- ja sideministri 28.09.1999. a, määrus nr 59 Tee ja tee kaitsevööndi kasutamise ja kaitsmise nõuded (RTL 1999, 155)

Tänav on linnas, alevis või alevikus paiknev tee, mis on ehitatud või kohandatud sõidukite või jalakäijate liiklemiseks. Jalgtee ja jalgrattatee on tee, mis on ehitatud või kohandatud kas ainult jalakäijate, nii jalakäijate kui ka jalgratturite või ainult jalgratturite liiklemiseks.

Talitee on üle külmunud maa või veekogu rajatav tee, mis on ette nähtud mandri ja saarte või mandri eri kohtade vahel liiklemiseks. Talitee kasutamise aeg on piiratud. Talitee rajamiseks vajaliku maa või veekogu omanikul on õigus nõuda tee rajajalt maa või veekogu kasutamise eest tasu. Talitee asukoht, tee kasutamise tähtaeg ja kasutamise tingimused ning tee rajamiseks vajaliku maa või veekogu kasutamise eest võetava tasu suurus nähakse ette maa või veekogu omaniku ja talitee rajamisest huvitatud isiku vahel sõlmitud lepingus.

Tee kaitseks, teehoiu korraldamiseks, liiklusohutuse tagamiseks ning teelt lähtuvate keskkonnakahjulike ja inimesele ohtlike mõjude vähendamiseks rajatakse tee äärde kaitsevöönd. Tänava kaitsevööndi laius on teemaa piirist kuni 10 meetrit; vööndi laius nähakse ette detailplaneeringus.

Teel ja tee kaitsevööndis on tee omaniku nõusolekuta keelatud:
maha võtta, ümber tõsta, juurde panna või kinni katta liiklusmärke ja muid liikluskorraldusvahendeid või eemaldada nendelt katteid;
teha teel ilma ehitusloata teehoiutöid, samuti mistahes teehoiuväliseid töid, paigutada sinna töövahendeid, materjale jms tegevusega kaitsevööndis ei tohi halvendada liiklustingimusi teel;
ehitada nähtavust piiravaid hooneid või rajatisi ning rajada istandikku;
ehitada kiirendus- või aeglustusrada, peale- või mahasõiduteed, alalist või ajutist müügipunkti või muud teeninduskohta;
takistada jalakäijate liiklemist neid häiriva tegevusega;
paigaldada valgustusseadet või teabe- ja reklaamivahendit;
korraldada spordivõistlust või muud rahvaüritust;
kaevandada maavara ja maa-ainest;
teha metsa uuendamiseks lageraiet;
teha veerežiimi muutust põhjustavat maaparandus- või muud teehoiuvälist tööd.

Tabel nr 7 Tänavamaa piirid
Tänava (tee) liik	Vööndi laius sõidutee välisservast punase jooneni (m)
	
	hea	rahuldav	erandlik	
Põhitänav	10	6	3	
Jaotustänav	8	6	3	
Kõrvaltänav	4	3	2	
Veotänav	8	6	3	
Jalgtee	3	1	0	

Raudtee kaitsevöönd
Alus:	Raudteeseadus (RT I 2003, 79, 530; 2004, 18, 131)

Raudtee kaitsevöönd on raudtee sihtotstarbelise toimimise ja häireteta raudteeliikluse tagamiseks ning raudteelt lähtuvate kahjulike mõjude vähendamiseks ettenähtud maa-ala, mille laius rööpme teljest (mitmeteelistel raudteedel ja jaamades äärmise rööpme teljest) linnades ja asulates on 30 meetrit.

Haapsalu üldplaneeringus on reserveeritud maa raudtee rajamiseks piki vana raudteetammi.

Sadamad
Alus: Sadamaseadus RT I 1997, 77, 1315; 1999, 88, 805; 2001, 88, 531; 2002, 1, 1; 42, 267; 58, 363; 61, 375; 63, 387; 2003, 88, 591; 88, 594; 2004, 24, 164; 28, 188; 2005, 15, 87; 31, 229)

Sadam on laevanduslikuks ja kaubanduslikuks tegevuseks, laevaremondiks või harrastuslikuks laevasõiduks või muuks merendusalaseks tegevuseks kohandatud hoonete ja rajatiste kompleks, mis asub piiritletud alal.
Sadamaala on sadama funktsionaalseks tegevuseks kasutatav maa ja akvatoorium koos sinna juurde kuuluvate kaide, lainemurdjate, kaldatammide, sadama piiridesse jäävate sisse- ja väljasõiduteedega, mida kasutatakse laevade ja kauba töötlemiseks, reisijate teenindamiseks ning muuks laevaliiklusega seotud tegevuseks. 

Sadama akvatoorium on piiritletud, püsivalt veega kaetud ala, mida kasutatakse laevaliikluseks või muuks sadama funktsionaalseks tegevuseks.
Sadama valdaja on kohustatud tagama:
hüdrotehniliste ehitiste korrashoiu sadamaalal;
navigatsioonimärkide paigaldamise ja korrashoiu sadamaalal ning väljaspool seda nende märkide osas, mis teenindavad ainult vastavat sadamat;
deklareeritud sügavused sadama akvatooriumil ja sissesõiduteel vastavalt sügavuste mõõtkavalisele kaardile;
kontrolli ohtlike kaupade sadamasse sisseveo, ladustamise, hoiustamise ja ümberlaadimise üle;
sadamaalal puhtuse ja korra ning tuleohutus- ja keskkonnanõuete täitmise. 

Sadama valdaja korraldab sadama sissesõidutee ja akvatooriumi rekonstrueerimist, jälgib deklareeritud andmete õigsust ning vastutab deklareeritud andmete õigsuse eest. 

Sadama valdaja korraldab laevadelt pilsivee, fekaalvee, prügi ja muude saasteainete vastuvõtmise. Vastava korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister kooskõlastatult keskkonnaministriga. 

Sadama valdaja korraldab reostuse kõrvaldamise operatsioone sadamaalal, informeerides olukorrast Keskkonnaministeeriumi ning kooskõlastades oma tegevuse asukohajärgse tuletõrje- ja päästeasutusega.

Liinikoridorid kinnisasjal
Alus:	Asjaõigusseadus (RT I 1993, 39, 590; 1999, 44, 509; 2001, 34, 185; 52, 303; 93, 565; 2002, 47, 297; 53, 336; 99, 579; 2003, 13, 64; 17, 95; 78, 523; 2004, 20, 141);
	Ehitusseadus (RT I 2002, 47, 297; 99, 579; 2003, 25, 153; 2004, 18, 131)

Kinnisasja omanik peab lubama ehitada oma kinnisasjale maapinnal, maapõues ning õhuruumis tehnovõrke ja -rajatisi (kütte-, veevarustus- või kanalisatsioonitorustikku, telekommunikatsiooni- või elektrivõrku, nõrkvoolu-, küttegaasi- või elektripaigaldist või surveseadmestikku ja nende teenindamiseks vajalikke ehitisi), kui nende ehitamine ei ole kinnisasja kasutamata võimalik või kui nende ehitamine teises kohas põhjustab ülemääraseid kulutusi. Samuti peab kinnisasja omanik lubama teostada oma kinnisasjal seaduslikul alusel paikneva tehnovõrgu või -rajatise teenindamiseks vajalikke töid. Avariitöid võib teha kinnisasja omanikuga eelnevalt kokku leppimata.
Eeltsiteeritud sätet ei kohaldata, kui tehnovõrk või -rajatis ei võimalda kinnisasja otstarbekohast kasutamist. 
Teisele isikule kuuluval kinnisasjal paiknev tehnovõrk või -rajatis (kütte-, veevarustus- või kanalisatsioonitorustik, telekommunikatsiooni- või elektrivõrk, nõrkvoolu-, küttegaasi- või elektripaigaldis või surveseadmestik ja nende teenindamiseks vajalik ehitis) ei ole kinnisasja oluline osa.

Telekommunikatsiooni liinirajatise kaitsevöönd
Alus:	Telekommunikatsiooniseadus (RT I 2000, 18, 116; 78, 495; 2001, 23, 125; 53, 310; 2002, 47, 297; 61, 375; 63, 387; 99, 580; 2003, 23, 136; 88, 594; 2004, 30, 207; 208);
Teede- ja sideministri 21.12.2000. a määrus nr 122, Liinirajatise märgistamise nõuded ja kaitsevööndis tegutsemise eeskiri (RTL 2001, 1, 9);
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 02.12.2002. a, määrus nr 18, Navigatsioonimärgistuse kavandamise, rajamise, rekonstrueerimise, paigaldamise, järelevalve ja märgistusest teavitamise nõuded ning kord (RTL 2002, 137, 2011)
Telekommunikatsiooni liinirajatise kaitsevöönd on ala, mis on määratletud liinirajatise keskjoonest mõlemal pool kindlaksmääratud kaugusel asuva liinirajatisega paralleelse mõttelise joonega või raadiomasti keskpunkti ümbritseva kindlaksmääratud raadiusega mõttelise ringjoonega. 
Liinirajatiste kaitsevööndi mõõtmed on:
maismaal 2 meetrit mõlemal pool liinirajatise keskjoont või raadiomasti puhul selle kõrgusega ekvivalentse raadiusega maapinnal meetrites;
siseveekogudel 100 meetri laiune veeruumi osa kummalgi pool kaablit, hõlmates kogu sügavuse veepinnast põhjani;
merel 0,25 meremiili laiune veeruumi osa kummalgi pool kaablit, hõlmates kogu sügavuse veepinnast põhjani. 

Piirangud ehitustegevusele navigatsioonimärgi läheduses
Alus: Meresõiduohutuse seadus (RT I 2002, 61, 375; 63, 387; 2003, 88, 591; 2005, 57, 451)
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 6. detsembri 2002. a määrus nr 26, Ehitustegevuse kord veeteel või navigatsioonimärgi vahetus läheduses või mõjupiirkonnas

Ehitustegevus navigatsioonimärgi vahetus läheduses (50 m raadiuses märgist) ja selle mõjupiirkonnas (märgi nähtavuse suunal merelt vaadatuna, sealhulgas ka märgi taga, kui see häirib navigatsioonimärgi või selle tule eristamist) kooskõlastatakse Veeteede Ametiga. 
Ehitustegevuse kooskõlastamiseks esitab tellija Veeteede Ametile kirjaliku taotluse koos projektdokumentatsiooniga kavandatava ehitustegevuse kohta, millele Veeteede Amet annab ühe kuu jooksul kirjaliku vastuse. 
Ehitised ja rajatised, mis ei ole kooskõlastatud Veeteede Ametiga või ei vasta kooskõlastatud projektile, on tellija kohustatud omal kulul lammutama, teisaldama või muutma selle tehnilisi karakteristikuid vastavalt Veeteede Ameti ettekirjutustele. 

Elektripaigaldise kaitsevöönd
Alus:	Elektriohutusseadus (RT I 2002, 49, 310; 110, 659; 2004, 18, 131; 30, 208; 75, 520);
Vabariigi Valitsuse 02.07.2002. a, määrus nr 211, Elektripaigaldise kaitsevööndi ulatus (RT I 2002, 58, 366; 2003, 44, 305)

Elektripaigaldise kaitsevöönd on elektripaigaldist, kui see on iseseisev ehitis, ümbritsev maa-ala, õhuruum või veekogu, kus ohutuse tagamise vajadusest lähtudes kitsendatakse kinnisasja kasutamist. 
Elektripaigaldise kaitsevööndis on keelatud tõkestada juurdepääsu elektripaigaldisele, ladustada jäätmeid, tuleohtlikke materjale ja aineid, teha tuld, põhjustada oma tegevusega elektripaigaldise saastamist ja korrosiooni ning korraldada massiüritusi, kui tegemist on üle 1000-voldise nimipingega elektripaigaldisega. 
Elektripaigaldise omaniku loata on keelatud:
elektripaigaldise kaitsevööndis ehitada, teha mis tahes mäe-, laadimis-, süvendus-, lõhkamis-, üleujutus-, niisutus- ja maaparandustöid, istutada ning langetada puid ja põõsaid;
elektri-veekaabelliinide kaitsevööndis teha süvendustöid, veesõidukiga ankrusse heita, liikuda heidetud ankru, kettide, logide, traalide ja võrkudega;
elektri-veekaabelliinide kaitsevööndis paigaldada veesõidukite liiklustähiseid ja poisid ning lõhata ja varuda jääd;
elektri-õhuliinide kaitsevööndis sõita masinate ja mehhanismidega, mille üldkõrgus maapinnast koos veosega või ilma selleta on üle 4,5 meetri;
üle 1000-voldise nimipingega elektri-õhuliinide kaitsevööndis ehitada aedu ja traattarasid ning rajada loomade joogikohti;
elektri-maakaabelliinide kaitsevööndis töötada löökmehhanismidega, tasandada pinnast, teha mullatöid sügavamal kui 0,3 meetrit, küntaval maal sügavamal kui 0,45 meetrit ning ladustada ja teisaldada raskusi. 

Õhuliini kaitsevöönd on maa-ala ja õhuruum, mida piiravad mõlemal pool piki liini telge paiknevad mõttelised vertikaaltasandid, ning mille ulatus mõlemal pool liini telge :
alla 1 kV pingega liinide korral on 2 meetrit;
kuni 20 kV pingega liinide korral on 10 meetrit;
35–110 kV pingega liinide korral on 25 meetrit;
220–330 kV pingega liinide korral on 40 meetrit. 

Maakaabelliini maa-ala kaitsevöönd on piki kaabelliini kulgev ala, mida mõlemalt poolt piiravad liini äärmistest kaablitest 1 meetri kaugusel paiknevad mõttelised vertikaaltasandid. 

Veekaabelliini kaitsevöönd on piki kaabelliini kulgev veepinnast põhjani ulatuv veeruum, mida mõlemalt poolt piiravad liini äärmistest kaablitest meres ja järvedes 100 meetri kaugusel ning jõgedes 50 meetri kaugusel paiknevad mõttelised vertikaaltasandid. 

Alajaamade ja jaotusseadmete ümber ulatub kaitsevöönd 2 meetri kaugusele piirdeaiast, seinast või nende puudumisel seadmest. 

Puurkaevude ja veehaarde sanitaarkaitseala
Alus: Veeseadus (RT I 1994, 40, 655; 1996, 13, 241, 240; 1998, 2, 47; 61, 987; 1999, 10, 155; 54, 583; 95, 843; 2001, 7, 19; 42, 234; 50, 283; 94, 577; 2002, 1, 1; 61, 375; 63, 387; 2003, 13, 64; 26, 156; 51, 352; 2004, 28, 190; 2005, 15, 87; 37, 280);  Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seadus (RT I 1999, 25, 363; 2000, 39, 238; 102, 670; 2001, 102, 668; 2002, 41, 251; 61, 375; 63, 387; 2003, 13, 64; RT I 2005, 37, 280).

Põhjaveehaardele moodustatakse sanitaarkaitseala, üldjuhul 50 m raadiuses ümber puurkaevu või 50 m kaugusele mõlemale poole kaevusid ühendavast sirgjoonest ja 50 m raadiuses ümber puurkaevude rea otsmistepuurkaevude.
Põhjaveehaarde sanitaarkaitsealal on keelatud majandustegevus, välja arvatud veehaarderajatiste teenindamine, metsa hooldamine, heintaimede niitmine ja veeseire. Veehaarde omanik või valdaja võib keelata veehaarderajatise teenindamisega mitteseotud isikute viibimise veehaarderajatise seadmetel.

Kanalisatsiooniehitiste veekaitsenõuded ja pumplate kujad
Alus: Veeseadus (RT I 1994, 40, 655; 1996, 13, 241, 240; 1998, 2, 47; 61, 987; 1999, 10, 155; 54, 583; 95, 843; 2001, 7, 19; 42, 234; 50, 283; 94, 577; 2002, 1, 1; 61, 375; 63, 387; 2003, 13, 64; 26, 156; 51, 352; 2004, 28, 190; 2005, 15, 87; 37, 280);  Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seadus (RT I 1999, 25, 363; 2000, 39, 238; 102, 670; 2001, 102, 668; 2002, 41, 251; 61,
375; 63, 387; 2003, 13, 64; RT I 2005, 37, 280);  Vabariigi Valitsuse 16.05.2001. a, määrus nr 171, Kanalisatsiooniehitiste veekaitsenõuded (RT I 2001, 47, 261);

Reovee kogumiseks, puhastamiseks või suublasse juhtimiseks rajatud kanalisatsioonitorustiku, reoveepuhasti (välja arvatud kohtpuhasti ehk reovee eelpuhasti), pumpla või muu reovee kogumise, puhastamise ja heitvee suublasse juhtimisega seotud hoone või rajatise (edaspidi kanalisatsiooniehitis) kohta on kehtestatud veekaitsenõuded.

Reoveepuhastid jagunevad:
suurteks reoveepuhastiteks ehk suurpuhastiteks, mille jõudlus on üle 2000 inimekvivalendi (edaspidi ie);
väikesteks reoveepuhastiteks ehk väikepuhastiteks, mille jõudlus on kuni 2000 ie;
omapuhastiteks üksikmajapidamise reovee puhastamiseks.
Haapsalu Veevärgi Haava tn reoveepuhasti kuulub suurte puhastite hulka, teenindatavate inimeste arv on üle 10 000.

Kuja 
Kuja käesoleva määruse tähenduses on kanalisatsiooniehitise, torustik välja arvatud, lubatud kõige väiksem kaugus tsiviilhoonest või joogivee salvkaevust. Kuja ulatus sõltub suublaks olevast pinnasest ja selle omadustest, reoveepuhasti jõudlusest, reovee puhastamise viisist ja reoveepumplasse juhitava reovee vooluhulgast. 

Reoveesettetahendus- ja kompostimisväljakutega mehaaniline või bioloogiline reoveepuhasti või eraldi paiknevad reoveesettetahendus- ja kompostimisväljakud jõudlusega üle 10 000 ie kuja on 200 m

Ühiskanalisatsiooni reoveepumpla kuja 
Ühiskanalisatsiooni reoveepumpla kuja ulatus sõltub reoveepumplasse juhitava reovee vooluhulgast. Kui vooluhulk on kuni 10 m3/d, peab kuja olema 10 meetrit; kui vooluhulk on üle 10 m3/d, peab kuja olema 20 meetrit. 

Purgimissõlme kuja peab olema 30 meetrit. 

Metsa kaitsekategooriad
Alus: Metsaseadus (RT I 1998, 113/114, 1872; 1999, 54, 583; 82, 750; 95, 843; 2000, 51, 319; 102, 670; 2001, 50, 282; 2002, 61, 375; 63, 387; 2003, 88, 594; 2004, 9, 53; 38, 258; 2005, 70, 540)

Metsaks loetakse puittaimestiku kasvukohta pindalaga 0,5 ha või enam, mis vastab vähemalt ühele alljärgnevatest nõuetest:
seal kasvavad puud kõrgusega vähemalt 1,3 m ja puuvõrade liitusega vähemalt 30 protsenti;
seda majandatakse puidu ja teiste metsasaaduste saamiseks või seal säilitatakse puittaimestikku käesolevas seaduses nimetatud viisidel kasutamiseks. 

Metsakategooriad on:
hoiumets;
kaitsemets;
tulundusmets.

Metsakategooria ja metsa kasutamise viis fikseeritakse metsamajandamiskavas ning need on aluseks metsamajandusliku tegevuse kavandamisel metsakorraldajatele. Kaitsemetsa kategooria määratlemine võib toimuda ka planeeringu kaudu.

Üldplaneering teeb ettepaneku arvata Haapsalu linna territooriumil olevad puistud, mis vastavad metsa definitsioonile kaitsemetsade hulka. Suuremateks terviklikeks metsaaladeks Haapsalus on Paralepa parkmets ja metsa ning rabaalad linna lõunaosas, Lihula mnt idas – nn Linna raba.
Üldplaneering teeb Ridala vallale ettepaneku määratleda kaitsemetsana ka Paralepa metsaala Rohuküla raudteetammi ja Paralepa aleviku vahel.

Välisõhu saastekaitse
Alus: Välisõhu kaitse seadus (RT I 2004, 43, 298; 2005, 15, 87)
Vabariigi Valitsuse 26.01.1999. a määrus nr 38, Eluruumidele esitatavate nõuete ja üüri arvestamise korra kinnitamine; Keskkonnaministri 07.09.2004. a määrus nr 115, Välisõhu saastatuse taseme piir-, sihtväärtused ja saastetaluvuse piirmäärad, saasteainete sisalduse häiretasemed ja kaugemad eesmärgid ning saasteainete sisaldusest teavitamise tase (RTL 2004, 122, 1894); Sotsiaalministri 04.03.2002. a määrus nr 42, Müra normtasemed elu- ja puhkealal, elamutes ning ühiskasutusega hoonetes ja mürataseme mõõtmise meetodid (RTL 2002, 38, 511).

Välisõhk on troposfääri hooneväline õhk, välja arvatud õhk töökeskkonnas. Saasteaine on keemiline aine või ainete segu, mis eraldub välisõhku tegevuse otsesel või kaudsel tagajärjel ja mis võib mõjuda kahjulikult inimese tervisele või keskkonnale, kahjustada vara või kutsuda esile pikaajalisi kahjulikke tagajärgi.

Saasteallikas on saasteaineid välisõhku suunav või eraldav objekt. Saasteallikad jagunevad paikseteks ja liikuvateks saasteallikateks. Paikne saasteallikas on püsiva asukohaga üksik saasteallikas, kaasa arvatud teatud aja tagant teisaldatav saasteallikas, või ühel tootmisterritooriumil asuvate saasteallikate grupp. Liikuv saasteallikas on püsiva asukohata saasteallikas, mis samal ajal saasteainete välisõhku eraldamisega võib vahetada asukohta.

Ebameeldiva või ärritava lõhnaga aine välisõhu kaitse seaduse tähenduses on inimtegevusest põhjustatud välisõhku eralduv aine või ainete segu, mis võib tekitada elanikkonnal soovimatut lõhnataju. Lõhnaaine esinemise välisõhus määrab selleks moodustatud lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühm. Lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühm annab hinnangu lõhnaaine esinemise kohta välisõhus ning lõhna esinemise korral nõuab seda põhjustava saasteallika valdajalt lõhna vähendamise tegevuskava koostamist.

Transpordisõlmede ning tootmis- ja teenindusobjektide kavandamisel tuleb vältida territooriume, kus ebasoodsate ilmastikutingimuste korral on välisõhku eraldunud saasteainete hajumine loodus- või tehisoludest tingitud põhjustel takistatud.

Objekti valdaja on kohustatud rakendama abinõusid tolmu ja prahi leviku vältimiseks tema halduses olevatelt ladustamiskohtadelt, tänavatelt ja teedelt. 

Müra tekitamine põhjendamatult on keelatud.
Haapsalu linnas on läbi viidud välisõhu mõõtmised 

Surveseadmed
Alus: Surveseadme ohutuse seadus (RT I 2002, 49, 309; 2003, 88,
594; 2004, 2, 5; 18, 131; 30, 208); Vabariigi Valitsuse 02.07.2002. a, määrus nr 213, Surveseadme kaitsevööndi ulatus (RT I 2002, 58, 368; 2003, 44, 304).

Maa-aluste soojustorustike kaitsevöönd. Maa-aluste soojustorustike, mida mõlemal pool torustikke piiravad äärmise torustiku isolatsiooni välispinnast järgmistel kaugustel asuvad mõttelised vertikaaltasandid ja horisontaaltasand, kaitsevööndi ulatus on:
alla 200 mm läbimõõduga torustiku korral 2 m;
200 mm ja suurema läbimõõduga torustiku korral 3 m.

Maapealsete soojustorustike kaitsevöönd. Maapealsete soojustorustike, mida mõlemal pool torustikke piiravad äärmise torustiku isolatsiooni välispinnast järgmistel kaugustel asuvad mõttelised vertikaaltasandid, kaitsevööndi ulatus:
aurutorustikul töörõhul üle 16 baari on 10 m;
aurutorustikul töörõhul 16 baari ja alla selle on 5 m;
veetorustikul töörõhul üle 6 baari on 5 m;
veetorustikul töörõhul 6 baari ja alla selle on 2 m.

Kaugküttevõrgu kaitsevööndis on keelatud tõkestada juurdepääsu kaugküttevõrgule, rajada alalisi ehitisi, ladustada jäätmeid, kemikaale või väetisi, istutada puid ja põõsaid ning teha muid tegevusi, mis võivad kahjustada kaugküttevõrgu konstruktsioone;

Kaugküttevõrgu kaitsevööndis on keelatud ilma võrguettevõtja loata teha lõhkamis-, puurimis- ja kaevetöid, samuti üleujutus-, niisutus- ja maaparandustöid, paigaldada täiendavaid kommunikatsioone, teha ehitustöid, püstitada ajutisi ehitisi, rajada parkimisplatse, ladustada ja teisaldada materjale, organiseerida ülesõite, paigaldada kinnisasja omaniku või valdaja ehitust läbivates kaugküttevõrgu tehnilistes koridorides täiendavaid kommunikatsioone ja teha ümberehitusi.

5.10	Jäätmekäitlus
Alus: Jäätmeseadus RT I 2004, 30, 208; RT I 2005, 15, 87; 37, 288 

Jäätmekäitlus on jäätmete kogumine, vedamine, taaskasutamine ja kõrvaldamine. Jäätmete kogumine on jäätmete kokkukorjamine, sortimine ja segukoostamine nende edasise veo või tekkekohas taaskasutamise või kõrvaldamise eesmärgil.

Kõik omavalitsuse haldusterritooriumil tegutsevad juriidilised ja füüsilised isikud peavad rakendama kõiki sobivaid võimalusi, et vältida jäätmete teket ja vähendada nende hulka ning kandma hoolt, et jäätmed ei põhjustaks ülemäärast ohtu tervisele ega keskkonnale.

Jäätmetekäitlemise põhieesmärk on “saastaja maksab” (jäätmevaldaja sõlmib lepingu jäätmete veoks kohaliku omavalitsusega või omavalitsuse poolt määratud veoettevõtjaga). 
Läänemaa ainuke prügila suletakse 31.12. 2006 Läänema Keskkonnateenistuse sulgemisotsuse alusel.
Haapsalu linn koostöös Läänemaa Omavalitsuste Liiduga on koostanud Läänemaa jäätmejaama projekti koos keskkonnamõjude hindamisega. Vastavalt projektile rajatakse 2007 aastaks Pullapääle jäätmejaam.

Olmejäätmevaldaja on kohustatud liituma korraldatud olmejäätmeveoga.

Jäätmehoolduse visioon aastani 2016
Haapsalu linnas toimib jäätmete kogumise, sorteerimise ja taas- ning korduskasutuse süsteem. Selline jäätmekäitlussüsteem on  ülesehituselt lihtne ja arusaadav. Kõik võimalused keskkonnasõbralikuks jäätmekäitluseks on kasutusele võetud. 
 
Elanike ja ettevõtete keskkonnateadlikkuse arendamine
Jäätmekavas püstitatud eesmärkide täitmisel ja jäätmetekke stabiliseerimisel on oluline roll elanike ja ettevõtete keskkonnateadlikkuse arendamisel. Keskkonnateadlikkuse kasvust sõltub jäätmete liigiti kogumine ja tekke vähenemine.

Jäätmete liigiti kogumine ja taaskasutamine teisese toormena. Jäätmete ohtlikkuse vähendamine.
Jäätmeseadusega on kohalikele omavalitsustele pandud kohustus korraldada jäätmete liigiti kogumist, et võimaldada nende taaskasutamist võimalikult suures ulatuses.
Kvaliteetse taaskasutatava materjali kogumise eelduseks on jäätmete tekkekohas liigiti kogumine ja erinevate materjalide segunemise vältimine. Oluline on vältida tava- ja ohtlike jäätmete segunemist.
Kortermajade juures on oluline soodustada prügimajade rajamist. Prügimajades asuvad erinevad, liigiti kogutud jäätmete konteinerid ja neile on ligipääs ainult kindlate kortermajade elanikel. Prügimajad on lukustatud. Sellega hoitakse ära teiste isikute poolt toodavad jäätmed. Prügimajade rajamisega paraneb linna ilme. 

Biolagunevad jäätmed
Jäätmeseaduse mõistes on biolagunevad jäätmed anaeroobselt või aeroobselt lagunevad jäätmed, nagu toidujäätmed, paber ja papp, haljastus-, aia- ja kalmistujäätmed. Samuti võib biolagunevate jäätmete alla liigitada reoveemuda.
Biolagunevad jäätmed moodustavad olulise osa segaolmejäätmetest, Haapsalus hinnanguliselt üle 50 protsendi olmejäätmetes. Selliste jäätmete vähendamine olmejäätmete hulgas on oluline prügilate keskkonnaohutuse parendamisel.
Suur osa nendest jäätmetest ladestatakse hetkel veel prügilatesse. Jäätmeseadus näeb ette prügilasse ladestatavate biolagunevate jäätmete hulga vähendamist. Vähendamise sihtarvud on järgmised:
1)     mitte üle 45 massiprotsendi alates 2010. aasta 16. juulist;
2)     mitte üle 30 massiprotsendi alates 2013. aasta 16. juulist;
3)     mitte üle 20 massiprotsendi alates 2020. aasta 16. juulist.

Paber ja papp
Olulise osa olmejäätmete üldkogusest moodustavad paberi- ja papijäätmed, hinnanguliselt 12 %. Eraldi kogutuna saab neid kergesti taaskasutada. Paberi ja papi kogumisel on oluline inimeste teavitamine, millist paberit võib kogumispunkti viia, millist mitte, et vältida materjali kvaliteedi langemist. Oluline on tagada piisava hulga paberi ja papi kogumiskohtade olemasolu ja elanikkonna informeeritus nende asukohtadest.
Kompostitavad jäätmed
Hinnanguliselt sisaldavad Haapsalus olmejäätmed u 45 % orgaanilisi jäätmeid. Biolagunevaid jäätmeid (köögi-, aia- ja haljastusjäätmed) on kavas hakata kompostima Läänemaa jäätmejaamas. Jäätmejaama valmimiseni tuleb jätkata linnahoolduses tekkinud haljastusjäätmete kompostimist. Puude oksad on seni antud üle AS Eraküttele, kes teeb okstest hakkepuitu, mida kasutatakse linna katlamajas kütteks.
Eramajades tekkinud biolagunevad jäätmed tuleks nii palju kui võimalik kohapeal komposteerida. Oluline on eramajaomanike seas teavitustöö tegemine komposteerimise võimalustest ja nõuetest. Toidujäätmed võib kompostida ainult selleks ettenähtud kompostimisnõudes, kuhu ei pääse kahjurid. Aiajäätmed võib kompostida lahtiselt aunades.
Biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete eraldi kogumise kohustus jõustub Haapsalus alates 01.01.2007 või pärast Läänemaa jäätmejaama valmimist.
Aedades ja haljastuses tekkinud biolagunevad jäätmed tuleb eraldi koguda ja suunata kompostimisse.
 
Ehitus- ja lammutusjäätmed
Ehitus- ja lammutusjäätmed võivad koosneda väga erinevatest materjalidest – mineraalsed materjalid, metallid, puit. Osa neist kuuluvad ohtlike jäätmete hulka.  Keskkonnakaitseliselt on oluline ehitus- ja lammutusjäätmeid võimalikult suures ulatuses sortida ja taaskasutada. Eelistada tuleks sorteerimist, aga ka taaskasutamist ehituse käigus. Juhul, kui ehitusel või lammutusel puudub võimalus jäätmete sortimiseks või see osutub majanduslikult ebaotstarbekaks, võib jäätmed sorteerimiseks üle anda vastavale jäätmeloaga jäätmekäitlusettevõttele. Ohtlikud ehitusjäätmed tuleb igal juhul koguda liikide kaupa eraldi ja anda üle ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõttele.
Ehitus- ja lammutusjäätmete tekke kontrolli alla saamiseks nähakse Läänemaa jäätmekavas ette ehituslubade väljastamine siduda jäätmearuandluse kohustusega. Kui ehitamise käigus tekib jäätmeid üle 1 m3 päevas või üle 10 m3 kogu ehitusperioodi kestel, siis tuleb nende käitlemine kindlasti kooskõlastada linnavalitsuse linnakeskkonna osakonnaga.
Tingimused ehitusjäätmete käitlemiseks kinnitatakse jäätmehoolduseeskirjas eraldi lisana.

Ohtlikud jäätmed
Vastavalt Jäätmeseadusele on kodumajapidamistes tekkivate ohtlike jäätmete (va probleemtooted) kogumise ja üleandmise süsteemi korraldajaks kohalik omavalitsus. Ettevõtted ja asutused korraldavad oma ohtlike jäätmete kogumise ise ja annavad jäätmed üle ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavatele ettevõtetele ja tasuvad üle antud jäätmete käitluskulud.
Oluline on jätkata ohtlike jäätmete kogumist tavajäätmetest eraldi ja kogumissüsteemi täiustamist. Mitmetele ohtliku iseloomuga toodetele nn probleemtoodetele hakkab lähiajal kehtima tootjavastutuse kohustus. Probleemtoodete hulka kuuluvad patareid ja akud, elektri- ja elektroonika seadmed, mootorsõidukid ja nende osad, polüklooritud bifenüülid (PSB).

Jäätmekäitluse  objektid:
Keskkonnajaamad 7
Orgaaniliste jäätmete ladustamispaik on planeeritud Pullapää jäätmejaama
Haapsalu linnas on 2 haljastusjäätmete ladestusplatsi Tulbi põiktänavas,  ja Metsakalmistul

Ehitus- ja lammutusprahi ladustamise alad :
(Ehitusprahiga võiks täita madalaid rannaalasid kuhu on kavas rajada haljasalad)
Potisepa ja Nurme tn lõpus
Lepa ja Haava tn lõpus
Tiigi tn lõpus

Keskkonda mõjutavad objektid
Haapsalu linnas on üks riiklik jääkreostusobjekt –  endine Haapsalu asfaltbetooni tehas, mis asub Lihula mnt 18. 
Keskkonna lubadega ettevõtete nimekiri on toodud lisas.
Lemmikloomade matmispaik on planeeritud Linna raba serva, Lihula mnt lähedale. Haapsalule lähim registreeritud lemmikloomade matmispaik asub Kullamaal, Kullametsa külas.

5.11	Kommunikatsioonid
Haapsalu linn olemasolevat tehnilist infrastruktuuri ja võimalikke suuremaid ehitusalasid iseloomustab joonis nr 10 (lk 97)

Elektrivõrk
Olemasolevate elektrivõrkude paiknemine ja elektrivarustuse toitekindlus on hea. Tuleviku arenguid silmas pidades on elektrivõrkude täiendamine vajalike võimsuste ülekandmiseks tehniliselt teostatav. Uute objektide ehitamisel pakub võrguettevõtja teoreetilise lahenduse elektrivõrguga liitumiseks välja juba detailplaneerimise käigus. Lõplikud võrgu arendamise üksikasjad sõltuvad arendaja täpsetest soovidest, maaomanikega trasside ja alajaamade asukohtade kooskõlastamise edukusest ja arendaja rahalistest võimalustest.
Forum Elekter AS kui piirkonna elektrijaotusvõrgu ettevõte ei teosta üldplaneeringu seisukohalt olulisi arendamise projekte. Toimub igapäevane töö võrgu hooldamisel -ja parendamiseks.

Veevarustus ja kanalisatsioon

Veevarustus
Aastaks 2010 tuleb tagada kõigile Haapsalu elanikele veeteenuste kättesaadavus.
Vee kvaliteet tarbija kraanis peab tulevikus vastama Euroopa Liidu direktiivile EC 98/83.

Kanalisatsioon
Vaatamata viimastel aastatel tehtud märkimisväärsetele investeeringutele Haapsalu kanalisatsioonimajandusse, ei ole kanalisatsiooniteenus veel kättesaadav paljudes linnaosades.
Kui reoveepumplate võrk on heal tasemel, siis sama ei saa öelda kanalisatsioonitorustike kohta.
Paljudel eramajadel on kuivkäimlad või septikkaevud, kanalisatsioonitorustike puudumise tõttu pole eramajade reovesi võimalik suunata linna puhastusseadmetesse. Samas on ka liitumine uute kanalitorustikega suhteliselt loid.
Heitvee pinnasesse juhtimine on Haapsalu linnas keelatud.

Sadevesi
Probleemid:
Sade- ja pinnasevete kogunemine Haapsalu poolsaare rannakvartalite piirkonda. Kohati ohustab ranna lähedal asuvaid krunte, haljasalasid ja tänavaid ka allikaline pinnavesi (Promenaadi äär, Kalda tn ja Metsa tn piirkond).
Tänavate rekonstrueerimise tulemusel on enamus vanematest kruntidest osutunud madalamaks tänavapinnast. Kruntidele koguneb sadevesi.
Sadevete uhtuv toime, eriti ilmekalt väljendub see Promenaadil ja Krahviaias.
Üleujutusega seotud probleemid: holmidel olevad tänavad piiravad tammidena kvartaleid. Kvartalitesse koguneb nii kõrgvee kui sademete tulemusel vesi, äravool enamasti puudub. Vanalinna osast kogunevat sadevett võiks kasutada linnuse vallikraavi kui veekogu taastamisel.
Sadevete seisukohalt probleemsed alad v t joonis nr 10 lk 97

Linna sadeveesüsteemi korrastamiseks on vaja:

I etapp – olemasoleva sadeveekanalisatsiooni mõõdistamine, selle tehnilise seisukorra inventariseerimine ning projekti lähteülesande koostamine. Selles etapis peaks otsustama ka linna piires asuvate sadevete kraavide korrastamise või likvideerimise.

II etapp – linna sadeveesüsteemi (soovitavalt koos Uuemõisa-Paralepa-Kiltsi-Valgeväljaga) rekonstrueerimise/laiendamise projekteerimine ja ehitamine. 

Soojavarustus
Enamus Haapsalu korterelamupiirkodadest on ühendatud kaugkütte soojusvõrguga.
Soojavarustuse lahendamiseks uutes korterelamupiirkondades holmidel tuleks ette näha lokaalne soojavarustus, kuna nende piirkondade ühendamine olemasoleva kaugkütte võrguga on tehniliselt keeruline ning ei ole majanduslikult põhjendatud.

Vastavalt tehnika ja tehnoloogia arengule ning Euroopa Liidu rahastamisprojektide kasutamise võimalustele tuleb rakendada soojuse ja elektri koostootmisjaamade ja maakütte kasutuselevõttu. Üldplaneeringus on reserveeritud linna tootmismaadel, raudteest lõunas, maa-ala linna uuele keskkatlamajale.

Keskkonnamõjud
Soojamajanduse arendamisel ei fikseeri planeeringulahendus ainuvõimalikku arenguteed, alternatiivide säilitamine on hea süsteemi paindlikkuse seisukohast. Negatiivsete keskkonnamõjude vähendamiseks tuleb mistahes süsteemi kasutamisel tagada kehtestatud normidest kinnipidamine.

5.12	Haapsalu linna ja Ridala valla administratiivpiiri täpsustamine

Haapsalu  linna ja Ridala valla piir kulgeb suures osas piki Randsalu ja Ungru oja, sellel kohal langeb piir kokku ajaloolise linnapiiriga. Problemaatiline on piiri kulg Männiku ja Tulbi tn juures. Selles osas on piir kujunenud välja 1950datel, lähtuvalt tollasest maakasutust.

Haapsalu Linnavalitsuse ja Ridala Vallavalitsuse ühisnõupidamisel otsustati, et linna ja valla piir vajab täpsustamist põhimõttel: olemasolevad teed ja tänavad asuksid võimalikult tervikuna ühe omavalitsuse piires ja uue piiri asukoht kulgeks mööda looduslikke tähiseid. Piiri määramisel otsustati võtta aluseks olemasolevate katastriüksuste piirid, mille abil fikseerida uus administratiivpiir kokkuleppel maaomanikega. Piiri kulgu täpsustati ühisel jalutuskäigul piki muudetavat piiri.

Linnapiir kulgeb piki Ungru oja, mööda endist Haapsalu – Rohuküla raudteetammi maakasutuse põhjapoolset piiri kuni Tulbi tänavani. Edasi järgneb korrigeeritud lõik, kus piir kulgeb mööda Tulbi tänava idapoolset serva kuni Tulbi tn nurgal olevate pereelamuteni, siin jätkub piir piki pereelamukruntide kirde ja kagupiire kuni Tulbi tänavani, edasi piki Tulbi tn kirdeserva Männiku teeni (selles korrigeeritud lõigus jääb Tulbi tn Ridala valla maadele). Piir jätkub piki Männiku tee edelaserva kuni Kesk tee pikenduseni, edasi mööda Kesk teed (Kesk tee Ridala valla ning katastriüksused Lille tn 7, Kesk tee 3, 5, 7 ja Tihase tn 10 Haapsalu linna piiresse), sealt ümber Tihase, Pääsukese ja Ööbiku tn pereelamukvartali (piiriks on siin magistraalkraav) kuni Jaama ojani. Edasi piki Jaama oja kuni Männiku teeni. Männiku teest põhja jääva endise jahindusklubi hoone ümbruse maad liidetakse linna maadega ja linna maadest arvatakse välja katastriüksused Männiku tee 20, 22 ja 28. Edasi jätkub piir mööda varasemat trassi. Männiku tee jääb kogu pikkuses linna maadele.

Piiri muutmise ettepanek on kantud üldplaneeringu põhijoonisele.

5.13	Maa–alade taotlemine munitsipaalomandisse

Käesoleva üldplaneeringuga on kavandanud maade munitsipaliseerimine lähtuvalt linna arengu vajadustest. Munitsipaalomandisse kavandatakse võtta munitsipaalomandusse jäävate hoonete ja rajatiste alune maa, sotsiaal-kultuurilise otstarbega ja puhkeotstarbeline maa, linna arenguks vajalik maa, munitsipaalasutuste maa.

Haapsalu linnal on kõik linna omandis olevate hoonete alune maa munitsipaliseeritud. Taotleda on vaja veel kõikide linna omandis olevate teede ja tänavate (rajatiste) alune maa. 
Haapsalu linn soovib linna omandisse taotleda kogu linna administratiivpiiresse jääv maareformi läbimata maa, välja arvatud kehtiva maakasutusõigusega  ja tagastamisnõudega maad.

5.14	Kodanikukaitse ja päästeala

Alus: Hädaolukorraks valmisoleku seadus (RT I 2000, 95, 613; RT I 2002, 61, 375; 63, 387; 2003, 88, 594: 2004, 26, 173; 54, 390)
Alus: Päästeseadus (RT I 1994, 28, 424; 1996, 49, 953; 1998, 28, 355; 2000, 50, 316; 2001, 50, 283; 2002, 42, 267; 61, 375; 63, 387; 2003, 20, 116; 20, 118; 23, 143; 2004, 54, 390; 2004, 89, 612)

Haapsalu linnal puudub hetkel riskianalüüs. Tulevikus on vaja  kaardistada riskifaktorid, koostada riskianalüüs ja kavandada abinõud keskkonna turvalisuse tõstmiseks.
Süstemaatiline töö riskiobjektide määramisel, hindamisel ja järjestamisel muudab ähvardava ohu nähtavamaks ning aitab kaasa otsuste tegemisele sellistes küsimustes, nagu ennetavad meetmed jm ning seda nii, et need oleksid kõige efektiivsemad inimeste, vara ja keskkonna kaitsmisel vastavalt nende ohustatusele.

Kõrge riskitasemega ühiskonda iseloomustavad: 
•	elutempo kasv 
•	pole teadlikkust, pole plaane, pole koostööd
•	personali osa vähendamine tootmisprotsessis, suuremastaabilised tehnosüsteemid 
•	kasvav tehniliste tõrgete ja inimlike eksimuste võimalus

Madala riskitasemega ühiskonda iseloomustab: 
•	riskiteadlik planeerimine füüsiliste objektide kavandamisel
•	riski sisaldavate objektide arvu vähendamine, või ohutumale kohale viimine
•	riskiallikate juures preventiivmeetmete tarvitusele võtmine
•	avariiolukorrale reageerivate hoiatussüsteemide toimimise tagamine

Riski suurendavateks teguriteks on: 
•	laienev tuleohtlike kemikaalide kasutamine ja ohtlikud tööstuslikud tehnoloogiad;
•	välk;
•	elektririkked;
•	hooletult markeeritud või markeerimata ohtlike ainete konteinerid;
•	kuritahtlikud süütajad, narkomaanid, alkohoolikud;
•	sabotaaž;
•	suured ja keerukad rajatised, mille kohta puudub informatsioon ja kus on raske orienteeruda;
•	liiklusõnnetused - raudteedel, maanteedel, õhus;
•	tootmisavariid;
•	keemiaavariid;
•	varingud;
•	veeõnnetused;
•	keskkonnareostus;
•	taudid ja epideemiad.

Esialgse analüüsi alusel võib Haapsalus loetleda järgnevaid riskifaktoreid:
•	Ohtlikud veosed läbi kesklinna
•	Ohtlike veoste trassi lõikumine Jaama ojaga kurvi kohal, kitsukesel sillal
•	Kütusetanklad
•	Puithoonestusega linna tuleoht
•	Roostike põlengutest lähtuv tuleoht
•	Tormituuled
•	Üleujutustest lähtuv oht
•	Rüsijääga kaasnev oht
•	Lahe kinnikasvamisega kaasnev roiskumisprotsess
•	Lennukoridor üle Haapsalu 

Vähendamaks loetletud riske on üldplaneeringus kavandatud korrastada Haapsalu teedevõrku. Planeeritud uus põhitänav (ringtee) ühendab linna suubuvad maanteed omavahel ja kulgeb elamualadest ohutus kauguses. Ringtee võimaldab suunata ohtlike ainete veosed kesklinnast eemale, samuti muutub ohutumaks ohtlike veoste trassi ristumine Jaama ojaga. Uuel tänaval on võrreldes täna kasutatava südalinna läbiva magistraaltänava – Tallinna maantee ja Jaama tänavaga oluliselt vähem ohtlikke ristmikke. Ringtee väljaehitamisel hõlbustub päästeteenistusest operatiivautode väljasõit nii Haapsalu linna kui ka linna lähiümbrusse.

Roostikupõlengutest lähtuva tuleohu vähendamiseks on planeeritud Õhtu kalda ja raudteetammi vaheline roostikuala täita ja kujundada ümber pargiks. Linna kirdeservas olevad ulatuslikud roostikud eraldatakse elamutest kergliiklustee ja haljasala ribaga.

Tormituultes on kannatanud peamiselt holmidel asuvate hoonete katused. Mereäärsetesse piirkondadesse uue hoonestuse projekteerimisel tuleb arvestada suurte tuulekoormistega.

Suuremaid rüsijää valle on kogunenud Haapsalu Eeslahe poolsele rannale. Rüsijää toimega tuleb arvestada selle piirkonna kaldakindlustuse, aga ka haljastuse projekteerimisel.

Haapsalu lahes on tormituulte mõjul esinenud ülikõrgeid veeseise. Maksimaalne veetase lahes on ulatunud 2m üle Kroonlinna nulli.  Üleujutusega kaasnevad kahjud võib rühmitada:
kahjustused ehitistele
kahjustused tehnilistele rajatistele
kahjustused kruntidele

Ehitiste ja tehniliste rajatiste kavandamisel ei tohiks allpool üleujutuse maksimaalset veetaset asuda ruume ega seadmeid, mis on tundlikud veele. Projekteeritavate hoonete esimese korruse põrand on soovitav kavandada mitte madalamana kui 2,2 m (abs kõrgus). Vältimaks ranna lähedal asuvatele kruntidele kõrgvee kogunemist ei tohiks kvartalit ümbritsevate tänavate pind olla kõrgem kvartali sisse jäävate kruntide pinnast või tuleb tänavatesse ette näha piisavalt liigvee eemaldamiseks vajalikke truupe.  

Tuleohutusnõuded
Alus: Siseministri 8.09.2000. a, määrus nr 55, Tuleohutuse üldnõuded (RTL 2000, 99, 1559; 2004, 100, 1599). EV 27.10.2004.a määrus nr 315 “Ehitisele ja selle osale esitatavad tuleohutusnõuded”.

Vastutus tuleohutusnõuete täitmise eest krundil lasub selle omanikul ja valdajal. Territooriumi sõidutee, juurdepääs ehitisele ja ladustatud materjalile ning tuletõrje-veevõtukohale hoitakse vaba ning aastaringselt kasutamiskõlblikus seisukorras. Objekti territoorium tuleb hoida alaliselt puhas
põlevmaterjali jäätmetest. Territooriumi puhastamise sageduse kehtestab objekti valdaja. Jäätmete hoiukoht peab paiknema põlevmaterjalist või süttiva pinnakihiga ehitisest või mis tahes tulepüsivusega ehitise välisseinas olevast ukse-, akna- või muust avast vähemalt 2 meetri kaugusel.

Tee või läbisõidukoha sulgemisel remondiks või muuks otstarbeks, kui see takistab tuletõrje- ja päästetehnika läbisõitu, rajatakse viivitamatult muu läbipääs suletavasse lõiku või seatakse üles ümbersõiduvõimalust näitav viit. Linna või muu tiheasustusega kohas tänava läbisõiduks sulgemisel rohkem kui üheks ööpäevaks informeerib tänava sulgemisloa saanud isik sellest viivitamatult häirekeskust.

Territooriumil ei tohi:
ladustada ehitiste vahelisse tuleohutuskuja alasse mis tahes põlevmaterjali, põlevpakendis seadet või -taarat ning parkida mootorsõidukit või muud tehnikat;
rajada ehitist ilma kehtestatud korras heakskiidetud ehitusprojektita;
sõita sädemepüüdjata mootorsõidukiga põlevvedeliku või -gaasi või muu kergestisüttiva materjali kasutamis- ja hoiukohta või -ruumi;
teostada tule- ja plahvatusohtlikku protsessi väljaspool selleks otstarbeks seadistatud kohta;
remontida põlevvedeliku või -gaasiga täidetud torustikku või seadet;
ladustada põlevmaterjali vahetult isoleerimata juhtmetega elektriõhuliini alla või lähemale kui 2 m objekti territooriumi välispiirist;
valada põlevvedelikku ja oksüdeerijat maha või kanalisatsioonivõrku;
tankida mootorsõidukit vahetult selle hoiukohas;
põletada kulu, välja arvatud Keskkonnaministri 15.06.1998. a määruses nr 46 Metsa ja muu taimestikuga kaetud alade tuleohutusnõuete kinnitamine (RTL 1998, 216/217, 854) kehtestatud juhtudel ja korras.

Tulekahju tekkimisel tuleb tagada inimeste ohutus ja nende kiire evakueerimine või päästmine ohustatud alast. Haapsalu linnas on olemas 145 tuletõrje hüdranti. Uutel planeeritavatel aladel tuleb ette näha nõuetekohase tuletõrjevee kättesaadavus (EVS 812-6;2005 osa 6 Tuletõrje veevarustus).

Tule leviku takistamiseks põlevalt hoonelt teistele hoonetele eraldatakse hooned üksteisest tuleohutuskujadega või tulemüüridega. 

Ehitised jagatakse tulepüsivuse seisukohalt kolme klassi tähistusega: TP1, TP2, TP3.
TP 1 ehitised püstitatakse põhiliselt mittepõlevatest materjalidest, kandekonstruktsioonide nõutav tulepüsivusaeg sõltub projekteeritud põlemiskoormustest, kuid on vähemalt üks tund (R60). Suuruse piiranguid TP1 ehitistele ei ole.
TP2 ehitistes võib kasutada põlevaid materjale, sh kandetarinditeks (va keldrid). Minimaalne tulepüsivusaeg peab olema pool tundi (R30), kolmekorruselise hoone puhul üks tund (R60). TP2 hooned on reeglina ühe või kahekorruselised, kolme ja erandina nelja korruse puhul on suur hulk erinõudeid – mittepõlev trepikoda, katusekate, välisvooder jne.
TP3 ehitise kandetarinditele tulepüsivusnõudeid ei esitata, va kelder. Lubatud on kuni kaks korrust, piiratud on hoone kasutusviisid.

Hoonetevaheline kuja peab takistama tule levikut ühelt hoonelt teistele hoonetele, kusjuures juhul, kui hoonetevahelise kuja laius on alla 8 m, tuleb tule leviku piiramine tagada ehituslike või muude abinõudega.